- Информация о материале
- Просмотров: 1795
21
Світ перебуває в муках народження, і його занепокоєння наростає день за днем. Обличчя його звернуте до свавілля й зневіри. Настільки важкою буде його доля, що розкривати її зараз було б недоречно та недопустимо. Розбещеність його триватиме ще довго. А коли настане призначений час, несподівано з’явиться те, від чого здригнеться все тіло людства. Тоді і тільки тоді буде розгорнуто Божественний Стяг і Райський Соловей розіллється трелями своїми.
22
Промов: Якщо ви прагнете цього життя з його суєтністю, слід було домагатися його, коли ви ще перебували в утробах своїх матерів, бо в той час ви невпинно наближались до цього життя, якби ж могли ви усвідомити се. З іншого боку, протягом всього часу від народження до зрілості, ви віддалялися від цього світу й наближалися до праху. Навіщо ж тоді виявляти надмірну пожадливість у накопиченні скарбів земних, якщо дні ваші злічені, а щастя майже промайнуло? Невже ж і тепер ви, о недбалі, не стряхнете з себе дрімоту?
Дослухайтеся до порад, що в ім’я Бога дає вам сей Слуга. Він і справді не вимагає від вас відплати, звіряє Себе тому, що Бог призначив для Нього, і повністю підкоряється Божій Волі.
Дні вашого життя вже майже злинули, о люди, і швидко наближається ваш кінець. А тому відкиньте все, що вигадали й до чого тяжієте, і твердо ухопіться за Божі настанови, аби й вам вдалося здобути призначене Богом і стати поряд з тими, хто прямує праведним шляхом. Не захоплюйтеся мирською марнотою і показною мішурою цього світу, та й сподівань своїх з ними не пов’язуйте. Хай надією Вашою лишається споминання Бога, Найпіднесенішого, Найвеличнішого. Незабаром Він перетворить на ніщо все, чим ви володієте. Хай буде Він вашим страхом, не забувайте про Його з вами заповіт і покиньте тих, хто затулився від Нього неначе пеленою.
Остерігайтесь виявити гординю перед Богом і пихато відштовхнути Його любих. Смиренно підкоріться вірним, тим котрі увірували в Бога та Його знамення, чиї серця засвідчують Його єдність, чиї язики проголошують Його винятковість і хто не висловлюється без Його благовоління. Так навчаємо Ми вас в ім’я справедливості й застерігаємо в ім’я істини, аби змогли ви пробудитися.
Не обтяжуйте чужу душу ношею, якої не хотіли б для себе, і нікому не бажайте того, чого не зичили б собі. Се Моя краща порада вам, якби ж ви тільки дотримувались її.
Поважайте богословів та вчених з-поміж вас, тих, чия поведінка відповідає фахові, хто не переступає меж, встановлених Богом, і чиї судження узгоджуються з Його веліннями, відкритими в Його Книзі. Знайте ж: вони –світочі керівництва для всіх на небесах і на землі. Хто ж зневажає богословів та вчених зі свого оточення, насправді знехтував ласкою, якою Бог їх удостоїв.
Промов: Настане час, коли Бог змінить Своє прихильне ставлення до вас. Ніщо не вбережеться від Нього. Йому відомі таємниці як землі, так і небес. Його знання охоплює все на світі. Не втішайтеся тим, що вчинили ви чи ще вдієте в майбутньому, і не радійте з тих страждань, яких завдали Нам, бо подібними діяннями вам не вдасться звеличити свого положення, якби ж зуміли ви розсудливо оцінити свої вчинки. Не в змозі будете і принизити величності Нашого становища. Ні, Бог збільшить винагороду, якою Він відзначить Нас за непохитне терпіння у стражданнях, що випали на Нашу долю. Він, воістину, примножить нагороду тим, хто в нещастях тримається стійко.
Тож знайте, що випробування та страждання з незапам’ятних часів випадали на долю Божих обранців та Його коханих, а також тих Його слуг, котрі зреклися всього, крім Нього, кого ні торгівля, ані крамарство не відволікають від cпоминання Всемогутнього, тих, хто не говорить, доки Він не заговорить, і поводиться у відповідності з Його заповідями. Так було заведено Богом у давнину, так буде і в майбутньому. Блаженні ті, хто непохитно зносить усі нещастя, хто терпляче ставиться до злигоднів та негараздів, хто не нарікає на гірку долю і ступає дорогою смирення…
Наближається день, коли Бог підніме народ, який воскресить в пам’яті Наші дні, розповість про наші митарства й вимагатиме відновлення наших прав у тих, хто без найменших підстав вчинив нам очевидну несправедливість. Бог, без сумніву, має владу над життями тих, хто зганьбив Нас, і добре обізнаний з їх діяннями. Він неодмінно візьметься за них за скоєні гріхи. Господь і справді є найсуворішим з месників.
Так розповіли Ми вам про єдиного Бога істинного й надіслали призначене ним, щоби ви змогли повинитися перед Ним, повернутися до Нього, щиросердо розкаятися, усвідомити свої проступки, стряхнути дрімоту, відкинути недбалість, надолужити прогаяне і стати серед тих, хто поводиться праведно. Хай той, хто забажає, ствердить істинність Моїх слів, хто ж не схоче, хай від них одвернеться. Мій виключний обов’язок – нагадати, що ви не виконуєте своєї повинності відносно Справи Божої, якщо раптом ви з тих, хто зважає на Моє застереження. Тож прислухайтеся до висловлювань Моїх, повернітеся до Бога і розкайтеся, аби благодаттю Своєю Він змилостивився над вами, змив гріхи ваші і простив ваші провини. Велич Його милосердя перевершує лють Його гніву, а благодаттю Його огорнуті всі, покликані до існування й одягнуті у шати життя, будь то в минулому чи майбутньому.
23
Світову рівновагу порушено тремтливою дією сього найвеличнішого, сього нового Світового Ладу. Налагоджене життя людства докорінно змінене завдяки сьому незрівнянному, сьому дивному Устрою, подібного до якого ще не бачили очі смертних.
Пориньте в океан Моїх слів, аби змогли ви розгадати його таємниці і виявити всі перлини мудрості, приховані в його глибинах. Остерігайтесь виказати нерішучість у стремлінні осягнути істину сеї Справи – Справи, через яку проявилися приховані можливості Божої могутності й утвердилося Його владарювання. З осяяними радістю лицями поспішіть до Нього. Се незмінна Віра Божа, вічна у минулому, вічна в майбутньому. Хто шукає, нехай здобуде її, хто ж відмовляється шукати, – воістину, Бог Самодостаній над будь-якими нуждами Своїх творінь.
Промов: Се непогрішимі Терези, що тримає Десниця Божа, на яких зважено всіх на небесах і всіх на землі і визначено їх долю, якщо ви з тих, хто вірує і розпізнає сю істину. Промов: завдяки їм збагатилися бідні, просвітилися вчені, а шукачі спромоглися піднестися до присутності Бога. Остерігайтеся, щоби не стали вони причиною незгод між вами. У Справі Господа вашого, Могутнього, Люблячого будьте такими ж стійкими, мов непорушна гора.
24
Не засмучуйтесь, о народи світу, коли закотиться денна зоря Моєї краси, а небеса Моєї скінії зникнуть з вашого зору. Підніміться ради сприяння Справі Моїй і звеличування Мого Слова серед людей. Ми з вами в усі часи і будемо зміцнювати вас силою істини. Ми воістину всемогутні. Хто б не розпізнав Мене, підведеться й служитиме Мені з такою рішучістю, що сили земні та небесні не зможуть зломити його наміру.
Народи світу міцно сплять. Якби вони отямилися віді сну, вони завзято поспішили б до Бога, Всезнаючого, Всемудрого. Вони б відкинули все, чим володіють, хоч і всі скарби земні, щоби Господь їхній міг згадати їх, звернувшись до них бодай з одним-єдиним словом. Такими є настанови, що передає вам Той, Хто зберігає знання прихованої суті в Скрижалі, якої не бачили очі сотворіння і яка не відкрита нікому, крім Його власної Сутності, всесильного заступника всіх світів. Вони перебувають у такій нестямі від хмелю своїх згубних пристрастей, що безсилі розпізнати Господа всього буття, Чий голос гучно промовляє з усіх сторін: „Немає Бога, крім Мене, Могутнього, Всемудрого”.
Промов: Не втішайтеся вам приналежним; сьогодні ввечері ті речі ваші, а завтра ними заволодіють інші. Так застерігає вас Той, Хто є Всезнаючим, Всеобізнаним. Промов: чи можете ви стверджувати, що приналежне вам є довговічним чи надійним? О, ні! Присягаюсь Собою, Всемилосердним. Дні вашого життя промайнуть, неначе подув вітру, а весь ваш блиск і пишнота розвіються, як розвіялися блиск і пишнота ваших попередників. Замисліться, о люди! Що сталося з вашими минулими днями, вашими втраченими століттями? Щасливі дні, присвячені споминанню Бога, і блаженні години, віддані прославленню Того, Хто є Всемудрим. Моїм життям присягаюсь! Ні блиск могутніх, ні багатство заможних, ані навіть панування безбожних не триватимуть довго. Все кане в небуття за Його єдиним словом. Він, воістину, Всевладний, Всепідкоряючий, Всемогутній. Яка вигода від земних речей, якими володіють люди? Тим, що принесло б їм користь, вони цілковито знехтували. Скоро вони пробудяться від дрімоти і будуть безсилими здобути те, що обминуло їх у дні Господа їх, Всемогутнього, Всехвального. Якби вони про те взнали, то зреклися б усього, аби імена їх були згадані перед Його престолом. Вони дійсно числяться серед мертвих.
25
Хай не тривожаться серця ваші, о люди, коли відійде слава Моєї Присутності і вгамується океан Мого мовлення. У присутності Моїй серед вас закладена мудрість, а в Моїй відсутності є мудрість інша, незбагненна для всіх, крім Бога, Незрівнянного, Всезнаючого. Воістину, Ми споглядаємо вас із Нашого царства слави і допоможемо тим, хто повстане заради тріумфу Справи Нашої разом з воїнством Вишнього Сонму, у супроводі любих ангелів наших.
О народи землі! Бог, Вічна Істина, Мій свідок, що від милозвучності слів, мовлених Господом вашим, Нестримним, із бескидів хлинули потоки свіжих м’якоплинних вод, а ви все ще перебуваєте в дрімоті. Відкиньте все, чим володієте, і на крилах зречення полиньте за межі всього сущого. Так велить вам Господь творіння, від руху Чийого Пера облагородилася душа людства.
Чи відомо вам, з яких висот долинає заклик вашого Господа, Всеславного? Гадаєте, ви розпізнали Перо, яким повеліває вами ваш Господь, Господь усіх імен? Присягаюсь Моїм життям, ні! Коли б ви тільки взнали його, ви б зреклися світу і всіма своїми серцями поспішили б до присутності Палко Коханого. Від Слова Його ваші душі охопило б таке хвилювання, яке зчинило б сум’яття у Великому Світі, а тим паче, у цьому малому й дріб’язковому! Так потоки щедрості Моєї пролилися з небес Моєї ніжної прихильності на знак благодаті Моєї, щоб бути вам серед вдячних...
Остерігайтесь, аби плотські бажання та розтлінні нахили не спричинили суперечки між вами. Будьте, наче пальці одної руки, мов члени одного тіла. Так радить вам Перо Одкровення, якщо ви належите до тих, хто вірує.
Зважте на милосердя Боже та Його дари. Він велить те, що стане вам на користь, хоча Сам Він може обійтися без усіх створінь. Ваші зловмисні діяння ніколи нам не зашкодять, а ваші добрі справи не принесуть Нам вигоди. Ми закликаємо вас виключно заради Бога. Засвідчить се кожна людина, наділена розумінням та прозорливістю.
26
Розірвіть на шматки, в Ім’я Моє, завіси, що прикро затьмарили ваш зір, і зусиллями, породженими вірою вашою в Божу єдність, розженіть кумирів пустого наслідування. А тоді увійдіть до святого раю прихильності Всемилосердного. Освятіть душі свої від усього, що не від Бога, і відчуйте смак приємного спочинку в лоні Його просторого й могутнього Одкровення та в затінку Його верховної непогрішимої влади. Не дозволяйте оповити себе цупкими покривалами ваших корисливих бажань, адже Я довершив у кожному з вас Моє творіння, щоби майстерність Мого рукотворення повністю відкрилася людям. А звідси висновок, що кожна людина могла і зможе надалі сама гідно оцінити Красу Бога, Прославленого. Не будь людина наділеною такою здатністю, чи можна було б вимагати від неї відповіді за її безпорадність? Якщо в День, коли всі народи землі зберуться разом, когось спитають в присутності Бога: „Чому не повірив ти в Красу Мою й одвернувся від Моєї Сутності?” І якщо той у відповідь скаже: „Оскільки всі люди помилялися і ніхто не виявив бажання повернутися лицем своїм до Істини, тож і я, наслідуючи їх приклад, не спромігся розпізнати красу Вічного”, – подібне виправдання, без сумніву, буде відхилено. Адже віра жодної людини не може визначатися ніким, окрім неї самої.
27
А тепер про твоє запитання щодо походження творіння. Знай, що Боже творіння, без сумніву, існувало споконвіків і продовжуватиме існувати вічно. Його початок не мав початку, а кінець не знатиме кінця. Його ім’я Творець передбачає наявність творіння, так само як і Його титул Господь Людей мусить передбачати існування слуги.
Стосовно висловлювань, віднесених до Пророків давнини, як, наприклад „На початку був Бог, і не було жодної істоти пізнати Його” і „Господь був один і не було нікого, щоб поклонятися Йому”, то смисл цих і подібних висловлювань ясний і очевидний і ні в якому разі їх не слід розуміти хибно. Ту саму істину засвідчують такі слова, що відкрив Він: „Бог був один; не було нікого, крім Нього. Він завжди залишатиметься тим, чим Він був”. Кожне проникливе око відразу помітить, що Господь явився тепер, та н?кому розпізнати Його славу. Це означає, що обитель, де перебуває Божественна Істота, набагато вища за межі досяжності і пізнання будь-кого, крім Нього. Усе, що існує у світі залежному, може бути вираженням чи усвідомленням, але ніколи не вийде за межі, накладені на нього його власною природою. Тільки Бог переступає через такі обмеження. Він, воістину, існує споконвіку. Ніколи не знайти рівного чи подібного Йому. Жодне ім’я не може зрівнятися з Його Іменем. Жодне перо не в змозі описати Його єство, а жоден язик – розповісти про Його славу. Він назавжди залишиться незмірно вищим за будь-кого, крім Себе Самого.
Замислись про годину, коли верховний Явитель Бога відкриває Себе людям. Перш ніж настане той час, Прадавня Істота, Яка ще не відома людям і не промовила Божого Слова, є Сама Всезнавцем у світі без людей, що пізнали б Її. Вона є справжнім Творцем без творіння. Адже в мить, що передує Її Одкровенню, кожне без винятку створіння буде змушене віддати свою душу Богові. Се і справді День, про який написано: „Чиїм буде Царство в День сей?” І не знайдеться нікого, охочого відповісти!
28
А тепер стосовно твого питання про Божі світи. Знай, що Божі світи, воістину, незліченні у своїй кількості та безмежні у своїй протяжності. Ніхто не в змозі перелічити чи осягнути їх, крім Бога, Всезнаючого, Всемудрого. Уяви собі свій стан уві сні. Воістину, стверджую Я: із ознак Бога це явище серед людей – якби вони зважили його у серцях своїх – є найбільш таємничим. Подивись, як все, що бачилось тобі уві сні, через значний проміжок часу здійснюється повністю. Коли б світ, в якому ти опинився уві сні, ототожнювався зі світом, в якому ти живеш, то події того сну мусили б неодмінно проявлятися в реальному світі тої ж миті, коли вони відбувалися. Якби так сталося, ти сам був би тому свідком. Однак, такого не трапляється, а з цього неминуче випливає, що світ, в якому ти живеш, відмінний і відособлений від світу, в якому ти перебував уві сні. Цей останній світ не має ні початку, ні кінця. Було б вірним, якби ти стверджував, що цей самий світ знаходиться, як приписано Всеславним і Всемогутнім Богом, всередині твого власного єства, і перебуває в тобі в згорнутому вигляді. Такою ж мірою правильним буде твердження, що дух твій, вийшовши за межі сну й звільнившись від усіх земних уподобань, Божим дійством зміг перетнути сферу, приховану в сокровенній сутності цього світу. Воістину, мовлю Я: творіння Боже охоплює світи поза межами сього світу і створіння, окрім сих створінь. У кожному з цих світів Він запровадив стан речей, про який не допитатися нікому, крім Нього Самого, Вседопитливого, Всемудрого. Розмірковуй над тим, що Ми відкрили тобі, аби зміг ти з’ясувати задум Бога, твого Господа і Господа усіх світів. У сих словах зберігаються, мов скарб, таїнства Божественної Мудрості. Ми утримуємось від подальшого розгляду сеї теми через смуток, що огорнув Нас від вчинків тих, хто був сотворений завдяки Нашим словам, якщо ти з тих, хто прислухається до Нашого Голосу.
29
Ти питав мене, чи збереже людина, а тим паче – Пророки Божі та Його обранці – після своєї фізичної смерті ту ж саму особистість, риси характеру, свідомість та розум, що були притаманні їй за життя у цьому світі. Якщо це так, тоді чому, зауважуєш ти, поряд з тим, що такі незначні порушення розумових можливостей людини, як непритомність та важка хвороба, позбавляють її мислення й свідомості, смерть, що спричинює розпад тіла і розсіювання всіх його складових частин, виявляється безсилою зруйнувати той же розум та пригасити ту саму свідомість? Як можна збагнути, що свідомість та особистість людини залишаються недоторканими, в той час як органи, необхідні для їх існування та життєдіяльності, розкладаються повністю?
Тож мусиш знати, що людська душа піднесена над усіма недосконалостями тіла й розуму та від них не залежить. Хворий проявляє ознаки кволості через перешкоди, що постають між його душею і тілом, адже душа сама по собі залишається не ушкодженою ніякими тілесними недугами. Поглянь на світло лампи. Хоча зовнішній предмет може перешкодити її сяянню, саме ж світло продовжує горіти із незмінною яскравістю. Подібним чином кожна хвороба, що вражає тіло людини, є перешкодою, котра заважає душі проявляти властиві їй міць та силу. Втім, покинувши тіло, вона виявить таку довершеність і справить такий вплив, зрівнятися з якими не зможе жодна сила земна. Кожна чиста, кожна витончена та освячена душа набуде велетенської моці й звеселиться неймовірною радістю.
Уяви собі лампу, сховану під ковпаком. Хоча світло горить, сяяння його скрите від людей. А тепер уяви сонце, сховане за хмарами. Простеж, як його блиск поступово пригасає, хоч насправді джерело самого світла залишається незмінним. Душу людини слід порівнювати з сонцем, а все суще на землі вважати її тілом. Доки між ними не виникає зовнішніх перешкод, тіло всією своєю цілісністю продовжує відбивати світло душі та живиться її енергією. Проте, ледве між ними виникає завіса, здається, що яскравість світла слабшає.
Ще раз уяви собі сонце, що цілком сховалось за хмарами. Хоч земля все ще осяяна його світлом, кількість його стає значно меншою. Доки хмари не розсіяться, сонце не зможе світити знову в усій повноті свого сяяння. Але ні наявність хмар, ні їх відсутність ніяким чином не здатні позначитися на сяйві сонця, внутрішньо йому притаманному. Душа людини є сонцем, яким осяяне її тіло і від якого воно набирається снаги, – саме такою її слід вважати.
А ще уяви собі, як плід, перш ніж сформуватися, потенційно перебуває в дереві. Якби дерево розрубали на шматки, неможливо було б виявити жодного сліду чи навіть найменшої частини плоду. Коли ж він дозріває, однак, він показує себе, як ти зазначив, у всій своїй дивовижній красі і чудовій довершеності. У дійсності ж деякі плоди досягають найповнішого дозрівання лише через деякий час після зняття з дерева.
30
А зараз стосовно твого питання про душу людини та її життя після смерті. Знай воістину, що душа після відокремлення від тіла буде розвиватися, поки не досягне присутності Бога в такому образі і стані, на які не вплинуть ні круговерть епох і століть, ні зміни та випадковості цього світу. Вона існуватиме стільки, скільки триватиме Царство Боже, Його владарювання, Його панування і міць. Душа виявлятиме знамення Божі та Його ознаки, Його ніжну ласку та щедрість. Моє Перо завмирає, коли намагається гідно описати піднесеність і славу настільки величного стану. Вшанування, яким Десниця Милосердя оточить цю душу, є таким, що ані жоден язик не в змозі належно його засвідчити, ні жодна інша сила земна відобразити. Блаженна душа, яка в мить розлуки з тілом освячена від марних уявлень народів світу. Така душа живе й рухається згідно з Волею Творця Свого і вступає до всевишнього Раю. Діви Небесні й жителі найпіднесеніших осель оточать її, а Пророки Божі та Його обранці шукатимуть її товариства. Душа та буде вільно спілкуватися з ними і повідає, що довелося перенести їй на стезі Бога, Господа всіх світів. Якщо людині розповісти, що призначено такій душі у світах Бога, Господа горішнього престолу та долішної землі, все її єство вмить запалає пристрасним бажанням досягти того найпіднесенішого, того освяченого й променистого положення... Ніколи не вдасться описати сутність душі після смерті, до того ж не годиться, та й не дозволено, повністю відкривати очам людей її природу. Пророки та Посланники Божі надіслані на землю з єдиною метою – вивести людство на пряму Стезю Істини. Призначення, що лежить в основі Їх одкровення, – просвітити всіх людей, щоб у свою смертну годину змогли вони, у цілковитій чистоті та святості, у повному зреченні, піднестися до престолу Всевишнього. Світло, випромінюване такими душами, є джерелом прогресу у світі і розвитку його народів. Вони мов дріжджі, на яких сходить світ буття. Вони становлять животворну силу, через яку проявляються мистецтва та чудеса світу. Завдяки їм хмари проливають свою щедрість на людей, а земля приносить свої плоди. Все мусить неодмінно мати причину, спонукальну силу, життєдайну основу. Ці душі, ці символи зречення надавали і надаватимуть надалі головного рушійного поштовху світові буття. Потойбічний світ так само відрізняється від сього світу, як світ сей – від світу дитини, коли вона все ще перебуває в утробі матері. Коли душа досягає Божої Присутності, вона набуває вигляду, що найкращим чином личить її безсмертю і є гідним її неземної обителі. Таке існування є залежним, а не абсолютним, бо першому передує причина, тим часом як друге від неї не залежить. Абсолютне існування притаманне виключно Богу, хай звеличується Його слава. Благо тим, хто усвідомлює цю істину. Коли б ти серцем своїм осягнув діяння Пророків Божих, ти б напевно відразу погодився, що, окрім сього світу, мусять обов’язково існувати й інші світи. Більшість справжніх мудреців та вчених в усі віки, як записано Пером Слави у Скрижалі Мудрості, засвідчували істинність відкритого святим Письмом Божим. Навіть матеріалісти в своїх опусах підтверджують мудрість божественно призначених Посланників і вважають, що пояснення Пророків щодо Раю, пекельного полум’я та майбутніх винагороди і покарання викликані бажанням просвітити й окрилити душі людей. Отож, подивись, як переважна більшість людей, незалежно від своїх вірувань та поглядів, визнала досконалість і беззаперечно сприйняла вищість сих Пророків Божих. Дехто проголошує сі Самоцвіти Зречення втіленням мудрості, а інші вважають їх провісниками Самого Бога. Чи погодилися б такі Душі підкоритися недругам, якби вони вірили, що всі Божі світи зводяться до сього земного життя? Чи піддали б вони себе добровільно таким стражданням і мукам, яких ніколи не зазнавала і не засвідчувала жодна людина?
31
Ти питаєш Мене про природу душі. Знай, воістину, що душа – то знак Божий, небесний самоцвіт, сутність якого не можуть збагнути найученіші з людей, і чию таїну не здатен розгадати нічий розум, яким би гострим він не був. Вона першою з усього сущого проголошує досконалість свого Творця, першою розпізнає Його славу, припадає до Його істини та схиляється у благоговінні перед Ним. Якщо душа віддана Богу, вона віддзеркалить Його світло і, врешті-решт, повернеться до Нього. Коли ж вона не збереже вірності своєму Творцю, то стане жертвою егоїзму та пристрастей і, зрештою, згине в їх безодні.
Якщо хтось у День сей не дозволить сумнівам і вигадкам людей відвернути його від Того, Хто є Вічна Істина, і бунту, розпаленому духовними і мирськими властями, завадити йому розпізнати Його Послання, то така людина буде визнана Богом, Господом усіх людей, одним із Його могутніх знамень і зарахована до тих, чиї імена записані Пером Всевишнього в Його Книзі. Блажен той, хто розрізнив істинну велич такої душі, визнав її положення і довідався про її чесноти.
У старовинних книгах багато сказано про різні стадії розвитку душі, а саме: пристрасне бажання, запальність, надихання, доброзичливість, вдоволеність, Небесне благовоління і тому подібне; Перо Всевишнього, однак, не схильне зосереджувати на цьому свою увагу. Кожна душа, котра у День сей покірно ходить зі своїм Богом і лишається Йому вірною, буде оповита шаною і славою всіх чудових імен і станів.
Коли людина спить, ні в якому разі не можна стверджувати, що душа її в суті своїй зазнає якогось впливу ззовні. Душа не піддається ніяким змінам свого первісного становища й властивостей. Будь-які відхилення в її стані спричиняються зовнішніми чинниками. Саме таким зовнішнім впливом треба пояснювати всілякі зрушення в її довкіллі, її розумінні та сприйнятті.
Уяви собі людське око. Хоч воно спроможне помічати всі створіння, та все ж найменша завада може так затулити поле зору, що позбавить його здатності розпізнати звичайний об’єкт. Хай звеличується ім’я Того, Хто сотворив сі причини і Хто є Причиною причин, Хто призначив будь-якій переміні і відхиленню в світі буття зумовлюватися ними. Кожне створіння всесвіту – це тільки брама до Його знань, прикмета Його верховної влади, одкровення Його імен, символ Його величі, знак Його сили, засіб дістатися прямої Стезі Його...
Воістину, речу Я, людська душа в суті своїй – то одне з Божих знамень, таємниця серед Його таємниць. Вона –одне з могутніх знамень Всемогутнього, провісник, що засвідчує реальність усіх Божих світів. У ній перебуває затаєним те, чого збагнути зараз світ зовсім не спроможний. Обдумай у серці своєму одкровення Божої Душі, що пронизує всі Його Закони, і протистав їй ту низьку і ненаситну вдачу, що повстала проти Нього, забороняє людям повернутися до Господа Імен і змушує їх потурати своїм хтивим і лихим нахилам. Така душа, воістину, далеко зайшла хибною дорогою...
А ще ти питав Мене про стан душі після її відокремлення від тіла. Тож знай, воістину, що коли душа людини пройшла стежинами Бога, вона, без сумніву, повернеться й долучиться до слави Любого. Праведністю Бога присягаюсь! Досягне вона такого стану, якого не описати жодному перу, не розповісти жодним устам. Душа, що залишилася відданою Справі Божій та непохитно дотримувалась Його Стезі, після вознесіння набуде такої сили, що всі світи, створені Всемогутнім, прилучаться до блага її. Душа така, за велінням Досконалого Царя і Небесного Просвітителя, постачає чудодійну закваску, на якій сходить світ буття, і забезпечує силу, завдяки якій проявляються мистецтва і чудеса світу. Пригадай, як борошно потребує дріжджів, аби гарно зійшло тісто. Ті душі, що є символами зречення, становлять закваску світу. Порозмисли над цим і будь серед вдячних.
У декількох Наших Скрижалях Ми зверталися до цієї теми й сформулювали різні стадії розвитку душі. Воістину, речу Я, людська душа піднесена над усяким сходженням та занепадом. Будучи спокійною, вона злітає, вона рухається, і при цьому спокійна. Душа сама собою є доказом, що засвідчує існування світу залежного, а також реальність світу, що не має ні початку, ні кінця. Подивись, як сон, що ти вже бачив, після багатьох років знову з’являється перед твоїми очами. Зваж, якою дивною є таїна світу, що постає перед тобою уві сні. Осягни серцем своїм незбагненну мудрість Божу й порозмисли над безліччю її проявів…
Будь свідком дивовижних проявів рукотворення Божого і поміркуй про його розмах і природу. Той, Хто є Печаттю Пророків, сказав: „Примнож моє зачудування і подив перед Тобою, о Боже!”
Що стосується твого запитання, чи підвладний фізичний світ якимось обмеженням, знай: розуміння цього питання залежить від самого спостерігача. В одному сенсі він є обмеженим, а в іншому – піднесеним над усіма обмеженнями. Єдиний Бог істинний існує споконвіку і буде існувати вічно. Творіння Його так само не мало початку і не матиме кінця. Всьому створеному, проте, передує певна причина. Ся обставина сама собою і без тіні сумніву затверджує єдність Творця.
Крім того, ти запитував Мене про природу небесних сфер. Щоб збагнути їх природу, знадобилось би з’ясувати значення посилань у старовинних Книгах на божественні сфери та небеса і дізнатися характер їх зв’язку з цим фізичним світом, а також який вплив вони на нього справляють. Кожне серце сповняється трепетом перед такою хвилюючою темою і кожен розум бентежиться її таїною. Лише Бог може осягнути її суть. Вченим мужам, що протягом кількох тисячоліть досліджували життя на землі, за весь тривалий період спостережень не вдалося дізнатися ні про кількість, ні про вік планет. Більше того, згадай про численні розходження в поглядах, що виникли на основі висунутих тими мужами теорій. Знай, що кожна існуюча зірка має приналежні їй планети, а кожна планета – своїх істот, злічити яких не може ніхто.
О ти, хто спрямував свій погляд на Моє лице! Світання Слави у День сей явило свій блиск, і лунає Глас Всевишнього. Раніше Ми промовили: ”Се не той день, коли будь-хто може піддавати сумніву свого Повелителя. Кожному, хто почув Заклик Божий, належить, як проказав Той, Хто є Світанком Слави, піднятися і проголосити: „Я тут, я тут, о Господи всіх Імен; ось я, ось я, о Сотворителю небес! Засвідчую, що через Твоє Одкровення відкрилося приховане у Божих Книгах і здійснилося все, начертане Твоїми Посланниками в священних Письменах”.
32
А тепер стосовно твого питання, чи відчуватимуть одна одну людські душі після того, як покинуть тіла. Знай же, що душі людей Бага, котрі увійшли до Багряного Ковчега та утвердилися в ньому, перебуватимуть у близькості та тісно спілкуватимуться одна з одною, і будуть вони настільки спорідненими у своєму житті, своїх прагненнях, своїх задумах та устремліннях, що стануть мов одна душа. Вони й справді належать до тих, хто добре обізнаний, має гострий зір і наділений кмітливістю. Так визначив той, Хто є Всезнаючим, Всемудрим.
Люди Бага – жителі Божого Ковчега, всі та кожен, – добре обізнані з положенням та станом один одного і поєднані узами близькості й братерства. Таке становище, проте, мусить залежати від їх віри та поведінки. Ті, що є однакового звання й положення, цілком обізнані зі здібностями, вдачею, досягненнями і заслугами один одного. Одначе, ті, хто знаходиться на нижчій сходинці, неспроможні належним чином осягнути становище чи оцінити достоїнства тих, хто є вище них. Кожен отримає належне йому від Господа твого. Блаженна людина, що повернула лице своє до Бога та стійко перебувала в Його любові, доки душа її на крилах не линула до Бога, Повновладного Володаря всіх, Наймогутнішого, Всепрощаючого, Всемилосердного.
Душі ж нечестивих – Я свідчу про се, – спускаючи останній дух, усвідомлять, які блага вони проминули, оплакуватимуть свою долю й схиляться у покорі перед Богом. Вони чинитимуть так і після розлучення їх душ із тілами.
Ясно й очевидно, що всі люди після фізичної смерті оцінять, чого варті їх діяння, та усвідомлять усе, зчинене їх руками. Присягаюсь Денною Зорею, що сяє над обрієм Божественної сили! Ті, хто є послідовниками єдиного Бога істинного, у мить відходу з цього життя відчують таку радість і втіху, що їх неможливо описати, тим часом як тих, хто живе в гріху, охопить такий страх і дрож, сповнить такий жах, яких ніщо не перевершить. Благо тому, хто напився доброго й нетлінного вина віри завдяки ласкавій прихильності й розмаїтим щедротам Того, Хто є Господь усіх Віровчень...
Се День, коли любим Богу слід спрямувати очі свої до Його Явителя і зосередити їх на тому, що милостиво забажає відкрити той Явитель. Деякі звичаї минулих віків позбавлені будь-якого підґрунтя, а світогляд, виплеканий попередніми поколіннями і відображений у їх книгах, здебільшого склався під впливом їх ганебних пристрастей. Ти є свідком, що більшість поширених зараз серед людей коментувань і тлумачень Божих слів є далекими від істини. Їх помилковість деколи проявлялася тоді, коли завіси, що їх приховували, були розірвані на шматки. Люди самі підтвердили свою неспроможність збагнути смисл жодного слова Божого.
Наш намір – показати, що якби ті, хто любий Богу, очистили серця свої і слух від пустих висловлювань, мовлених колись, і своїм внутрішнім єством повернулися до Того, Хто є Світанком Його Одкровення, та до всього явленого Ним, то така поведінка в очах Бога вважалася б надзвичайно похвальною...
Звеличуй Ім’я Його і приєднайся до вдячних. Передай Мої вітання коханим Моїм, кого Бог обрав для любові Своєї і сподобив досягти своєї мети. Усяка слава хай буде Богу, Господу всіх світів.
33
Божа Книга розгорнута навстіж, а Його Слово скликає людство до Нього. Проте, знайшлося не більше жмені тих, хто виявив бажання пристати до Його Справи чи бути знаряддям її просування. Люди сі були наділені Божественним Еліксиром, що здатен перетворити на чисте золото всю світову марноту, і покликані застосувати сі чудодійні ліки проти всіх недуг, від яких страждають чада людські. Жодній людині не вдасться здобути вічного життя, якщо вона не обійме істину сього неоціненного, сього дивовижного і величного Одкровення.
Схиліть слух свій, о друзі Бога, до гласу Того, Кого зганьбив світ, і міцно тримайтеся всього, що звеличує Його Справу. Він, воістину, виводить тих, кого забажає, на пряму Стезю Свою. Се те Одкровення, що сповнює силою немічних і нагороджує багатством нужденних.
З найщирішою дружелюбністю і в дусі справжнього братерства тримайте раду між собою і присвятіть безцінні дні життя свого покращанню світу і просуванню Справи Того, Хто є Прадавній Повновладний Господь усіх. Він, воістину, велить усім людям праведне і перешкоджає всьому, що погіршує їх становище.
34
Мусиш знати: Господь твій, Господь усіх людей, повелів у Своїй Книзі, щоб милості, якими Він удостоїв людство, були і назавжди залишаться безмірними за своїм розмахом. Провідною серед милостей, якими Всемогутній наділив людину, є дар розуміння. Він передає дар сей із єдиним наміром – сподобити Своє творіння пізнати й визнати єдиного Бога істинного – хай звеличується Його слава. Дар сей надає людині спроможності розрізнити істину в усьому сущому, спрямовує її до праведного і подає допомогу в пізнанні таємниць світобудови. Наступною в низці сій є сила зору – головне знаряддя для досягнення розуміння. Органи слуху, сердечні почуття та інше також слід розглядати як дари, якими наділене людське тіло. Безмірно звеличеним є Всемогутній, Хто створив можливості сі і проявив їх у тілі людському.
Кожен із сих дарів є безсумнівним свідченням величі, влади, панування і всеосяжного знання єдиного Бога істинного – хай звеличується Його слава. Розглянь почуття дотику. Подивись, як здатність ся поширилась по всьому людському тілі. Поряд з тим, що органи зору і слуху зосереджені в певному центрі, почуття дотику охоплює всю людську статуру. Хай славиться Його міць, хай посилюється владарювання Його!
Здатності сі в людині є природженими. Те, що перевершує всі інші дари, нетлінне за своєю природою і притаманне Самому Богові, – то дар Божественного Одкровення. Кожна щедрота, якою Творець наділяє людину, матеріальна чи духовна, підпорядковується йому. Він за суттю своєю є і завжди буде духовним Хлібом, що надсилається з Небес. Се верховне свідчення Бога, найчіткіше ствердження Його істини, передвістя Його неперевершеної щедрості, прикмета Його всеохоплювального милосердя, доказ Його найприхильнішого провидіння, символ найдовершенішої благодаті Його. Хто прилучився до сього найвищого дару Божого, той в День сей дійсно розпізнав Явителя Його.
Дякуй Господу своєму, що удостоїв Він тебе такої великої щедрості. Підвищ свій голос, промовляючи: „Усяка хвала хай буде Тобі, о Ти, Мріє кожного чуйного серця!”
35
О вожді релігій! Не оцінюйте Божу Книгу за мірилами і науками, що в обігу поміж вас, бо сама Книга – то непогрішні терези, встановлені серед людей. На сих найдосконаліших терезах мусить зважуватись усе, чим володіють народи і племена земні, у той час як міра їх ваги має визначатися за їх власними критеріями, якби ви тільки знали.
Око моєї ніжної ласки тужно оплакує вас, бо не спромоглися ви розпізнати Того, Кого кликали і в денний час, і в нічну годину, ввечері та вранці. Рушайте ж, о люди, з білосніжними лицями і світосяйними серцями до благословенного багряного Місця, де проголошує Садратул-Мунтага: „Воістину, немає іншого Бога, крім Мене, Всемогутнього Заступника, Самосущого!”
О ви, релігійні поводирі! Хто ж та людина з-поміж вас, здатна змагатися зі Мною в далекоглядності та прозорливості? Де відшукати того, хто наважився б заявити, що не поступається Мені в красномовності чи мудрості? Ні, присягаюсь Господом Моїм, Всемилосердним! Усе на землі мине, а то є лице Господа твого, Всемогутнього, Палко Коханого.
Ми зволіли, о люди, щоб найвищою кінцевою метою всякого учення було визнання Того, Хто є Предметом усього знання, та все ж погляньте, як допустили ви, щоб ваша вченість, немов пеленою, відгородила вас від Того, Хто є світанням сього Світла, завдяки Кому відкрилася кожна потаємна суть. Коли б тільки могли ви довідатись про джерело, звідки лине велич висловлювань сих, ви відкинули б народи світу та все їм приналежне і пригорнулися до сього найблагословеннішого Престолу слави.
Промов: Се, воістину, небеса, де, мов скарб, зберігається Книга-Мати, якби ви лише збагнули. Се Той, Хто змусив Скелю голосно гукати, а Неопалиму Купину підвищити свій глас з Гори, що височіла над Святою Землею, і проголосити: „Царство є Божим, повновладного Господа всіх, Всесильного, Люблячого!”
Ми не відвідували шкіл і не читали ваших трактатів. Схиліть свій слух до слів сього Неписьменного, якими привертає Він вас до Бога, Вічносущого. Се є кращим для вас за всі скарби земні, якби ви тільки зрозуміли.
36
На тебе і на послідовників Того, Хто є Вічна Істина, покладений обов’язок спрямовувати всіх людей до всього, що очистить їх від усіляких нахилів до земного та звільнить від його оскверняючого впливу, аби від кожного, хто любить Його, поширювалися духмяні пахощі шат Всеславного.
Однак наділені багатствами мусять виявляти безмежну турботу про бідних, бо велика та честь, якою Бог пошановує бідняків, сповнених терпіння. Життям Моїм присягаюсь! Немає честі, крім удостоєної Богом, яка могла б зрівнятися з такою пошаною. Велике блаженство очікує бідняків, що терпляче і безмовно зносять страждання свої, і благо заможним, що наділяють добром своїм нужденних і дбають про них більше за себе.
Змилується Бог, і бідні напружать сили свої в намаганні заробити на прожиток. Се той обов’язок, що в сьому найвеличнішому Одкровенні покладено на кожного і що в очах Бога вважається праведним діянням. Допомогою тому, хто виконує сю повинність, неодмінно буде підтримка Незримого. Благоволінням своїм Він збагатить усіх, кого забажає. Він, воістину, має владу над усім сущим.
37
Намір, покладений в основу одкровення усякої небесної Книги – ні, навіть кожного богоявленого вірша, – одарити всіх людей праведністю та розумінням, щоби між ними надійно усталився мир і спокій. Усе, що вселяє певність у людські серця, усе, що звеличує їх положення та сприяє їх вдоволенню, допустиме в очах Бога. Такого піднесеного становища здатна досягти людина, якщо лише вирішить здійснити своє високе покликання! В яку безодню занепаду вона може впасти – безодню, куди не опускалися й найжалюгідніші істоти! Скористайтесь, о друзі, нагодою, що День сей дарує вам, і не позбавляйте себе щедрих потоків Його благодаті. Благаю Бога, аби Він милостиво сподобив кожного з вас у сей благословенний День прикрасити себе візерунком безкорисливих і святих діянь. Він, воістину, вчиняє все за своїм велінням.
38
Пильно дослухайтеся, о люди, до того, що Я, воістину, говорю вам. Єдиний Бог істинний, хай звеличується Його слава, завжди вважав і вважатиме надалі серця людей своїм власним, своїм винятковим надбанням. Усе інше, будь то на суші чи на морі, все багатство і славу заповідав Він царям та правителям землі. Від початку, що не має початку, стяг зі словами „Він чинить все за своїм велінням” в усій своїй пишноті майорів перед Його Явителем. Чого потребує людство сього дня, так це послуху можновладцям і невідступного додержання нитки мудрості. Засоби, суттєві для безпосереднього захисту та дотримання безпеки роду людського, довірені правителям людського суспільства і знаходяться в їх руках. Такими є воля Бога та Його веління… Плекаємо надію, що заради Бога один із владарів земних підійметься в ім’я торжества сього зганьбленого, сього пригнобленого народу. Такий цар буде звеличений і прославлений на віки вічні. Бог призначив народові сьому повинність допомагати кожному, хто помагатиме йому самому, сприяти його вищим інтересам і виявляти йому незмінну відданість. Ті, хто йде за Мною, мусять за всяких обставин намагатися покращити благополуччя кожного, хто підніметься заради торжества Справи Моєї, і засвідчувати йому повсякчас свою щиру прихильність та відданість. Щаслива та людина, що прислухається до Моєї поради та виконує її. Горе тому, хто не зуміє виконати Моїх велінь.
39
О народи світу! Знайте, що, воістину, непередбачуване лихо підстерігає вас, і очікує вас жахливе покарання. Не сподівайтесь, що зчинене вами утаїлося від очей Моїх. Красою Моєю присягаюсь! Усі ваші вчинки Перо Моє викарбувало чіткими літерами на хризолітових скрижалях.
40
Всезнаючий Цілитель тримає перст Свій на пульсі людства. Він визначає захворювання та у Своїй непохибній мудрості приписує ліки. У кожної епохи своя проблема, а в кожної душі – особливе прагнення. Ліки, що потребує світ у своїх нинішніх недугах, ніяк не будуть такими ж, що можуть знадобитися наступній епосі. Виявляйте щиру зацікавленість у потребах віку, в якому живете, і зосереджуйте свої помисли на злободенних його нуждах і запитах.
Нам ясно видно, що увесь рід людський охоплений великими й незліченними бідами. Ми бачимо, як, виснажений і зневірений, знемагає він на одрі недуги. Ті, що сп’яніли від самовдоволення, стали між ним і Небесним непогрішимим Лікарем. Погляньте, як уплутали вони всіх людей і самих себе в тенета своїх інтриг. Як неспроможні вони виявити причину хвороби, так і позбавлені знань про ліки від неї. Пряме вони вважають викривленим, а друга свого уявили ворогом.
Схиліть свій слух до милозвучного наспіву сього В’язня. Повстаньте та здійміть голос свій, і тоді, можливо, пробудяться ті, хто спить міцним сном. Промов: О ви, хто наче мертвий! Десниця Божественної щедрості простягає вам Воду Життя. Поспішіть і напийтеся вволю. Хто відродився в День сей, повік не згине; хто ж залишиться мертвим, той вже не житиме ніколи.