- Информация о материале
- Просмотров: 1500
Він Той, хто говорить силою Істини у Царстві Мовлення.
О ви, уособлення справедливості й неупередженості та прояви чесності й небесних щедрот! В сльозах і зажурі волає цей Зганьблений, промовляючи: О Боже, мій Боже! Прикрась чоло Твоїх любих вінцем зречення й облачи їх храми в одежі праведності.
Людям Бага належить сприяти торжеству Господа з допомогою сили свого мовлення й научати людей своїми добрими ділами й праведною вдачею, бо ж вчинки справляють більше враження, аніж слова.
О Гейдар-Алі! Твоєю хай буде хвала Божа та Його слава. Промов: порядність, чеснота, мудрість і свята вдача сприяють піднесенню людини, в той час як нечесність, шахрайство, неуцтво та лицемірство ведуть до її приниження. Життям Моїм присягаюсь! Достоїнство людини полягає не в прикрасах чи багатстві, а радше, у доброчесному поводженні й істинному розумінні. Більшість людей Персії погрузли в ілюзіях і пустих фантазіях. Наскільки ж велика різниця між становищем цих людей і положенням тих доблесних душ, що проминули море імен і поставили шатра свої на берегах океану зречення. Насправді ніхто, крім небагатьох із нинішнього покоління, ще не гідний почути щебету голубок всевишнього Раю. „Мало хто з Моїх слуг по-справжньому вдячний” (Коран 34:12). Люди здебільшого втішаються забобонами. Одна краплина з моря обману дорожча для них за океан безсумнівності. Міцно вхопившись за імена, вони позбавляють себе справжньої внутрішньої суті, і вчепившись за пустопорожні вигадки, перебувають осторонь Світання небесних передвість. Дасть Бог, ви за будь-яких умов зможете отримати милостиву підтримку, щоб розбити на скалки ідолів марновірства й відкинути завіси з людської уяви. Кермо влади в руках Бога, Першоджерела одкровення та натхнення, Повелителя Дня Воскресіння.
Ми чули, що чоловік, про якого йдеться, посилався на декого з вчителів Віри. Він дійсно говорив правду. Деякі легковажні душі блукають по землі і, прикриваючись іменем Бога, завдають великої шкоди Справі Його, називаючи це просуванням і поширенням Слова Божого, і таке відбувається всупереч тому, що якості вчителів Віри, подібно зіркам, променяться на небозводі божественних Скрижалей. Кожна неупереджена людина засвідчує і кожен, наділений прозорливістю, добре знає, що Єдиний Бог істинний – хай звеличується слава Його – безупинно пояснював і висвітлював те, що підносить положення й підвищує достоїнство чад людських.
Серед скупчень народу люди Бага сяють яскраво, мов свічки, міцно тримаючись задуманого Богом. Положення се височіє над усіма положеннями. Благо тому, хто відкинув все, чим володіє люд земний, жадаючи того, що належить Богу, Повновладному Властителю вічності.
Промов: О Боже, мій Боже! Ти бачиш, як обертаюсь я навколо Волі Твоєї, спрямувавши погляд свій до обрію Твоєї щедрості і з нетерпінням очікую появу променистих проблисків сонця милостей Твоїх. Благаю, о Коханий кожного чуйного серця і Мріє наближених до Тебе, помогти любим Твоїм звільнитися від своїх власних уподобань і неухильно дотримуюватись всього, що до вподоби Тобі. Одягни їх, о Господи, в убрання праведності й осяй їх блиском світла зречення. А потім склич їм на допомогу воїнства мудрості й мовлення, аби могли вони возвеличувати Слово Твоє поміж творіннями Твоїми й проголошувати Твою Справу серед Твоїх слуг. Воістину, Ти в силах чинити, що волієш, і в десниці Твоїй стерно правління всіма ділами. Немає Бога, крім Тебе, Могутнього, Вічнопрощаючого.
О ти, хто повернув свій погляд до лику Мого! Сими днями сталося таке, що завдало мені невимовної скорботи. Деякі з нечестивців, заявляючи про свою відданість Справі Божій, вдалися до таких діянь, від яких здригнулися тіла щирості, чесності, справедливості й неупередженості. Одна відома особа, до якої поставилися із надзвичайною добротою та ласкою, скоїла те, від чого на очі Божі навернулися сльози. Раніше Ми вже висловлювали застереження й попередження, потім багато років тримали справу сю в секреті, сподіваючись, що він опам’ятається й розкається. Проте, все виявилось марним. Кінець-кінцем, він доклав зусиль, щоб спаплюжити Справу Божу в очах всього люду. Він пошматував покров справедливості, не виявляючи співчуття ні до себе самого, ані до Справи Божої. Та нині діяння деякого завдали набагато глибшого жалю, ніж вчинки згаданої особи. Благай Бога, Істинного, аби він милостиво сподобив недбалих схаменутись і розкаятись. Воістину, Він Прощаючий, Щедрий, Найшляхетніший.
У дні сі обов’язок кожного – твердо триматися єдності й злагоди і невтомно трудитися на благо Справи Божої, щоб заблудлі душі змогли досягти того, що призведе до незмінного процвітання.
Стисло кажучи, розкол між різними сектами дав дорогу слабкості. Кожна секта обрала власний шлях і гне свою лінію. Всупереч явній сліпоті й необізнаності, вони пишаються своєю прозорливістю та ерудицією. Серед них трапляються містики, котрі зберігають відданість Віровченню ісламу, а деякі з них захоплюються тим, що призводить до неробства й відлюдності. Богом присягаюсь! Се принижує положення людини й сповнює її чванством. Людина мусить приносити плоди. А хто не родить плодів, за словами Духа (Ісуса), подібний до безплідного дерева, котре годиться тільки у вогонь.
Сказане вищезгаданими особами стосовно положень Божественної Єдності великою мірою посприяє неробству й марним фантазіям. Смертні сі вочевидь зневажили різницю в становищі й почали уявляти себе Богом, а Бог між тим незмірно піднесений над усім сущим. Кожна жива істота, проте, являє Його ознаки, котрі є лише Його породженням, а не Його Власним Єством. Всі ті ознаки відображуються і помітні в книзі буття, а згортки із зображенням форми й будови всесвіту дійсно є найвеличнішою книгою. З неї кожна прониклива людина усвідомить, що c?ме виведе її на Пряму Стезю й сподобить почути Велике Сповіщення. Уяви собі проміння сонця, світло якого огорнуло весь світ. Промені походять від сонця, являючи його природу, але самі по собі не є сонцем. Усе, що можна побачити на землі, промовисто свідчить про Божу силу, Його знання й виявлення щедрості Його, у той час як Сам Він незрівнянно піднесений над усіма створіннями.
Христос мовив: „Ти дарував дітям те, чого позбавлені вчені й мудреці”. Вчений муж із Сабзивару говорив: ”На жаль, слуху бракує уважності, бо тоді шепотіння Сінайської Купини можна було б почути від кожного дерева”. У Скрижалі до одного мудреця, що запитував про смисл Первинної Дійсності, Ми звернулися до сього відомого філософа з такими словами: „Якщо се й справді твоє висловлювання, чому ж ти не почув Поклику Древа Людського, проголошеного з найвищих вершин світу? Коли ж ти чув Заклик, але страх і бажання зберегти своє життя таки примусило тебе знехтувати ним, тоді ти з тих, хто ніколи не був вартий згадування; якщо ж ти не чув його, тоді ти позбавлений слуху”. Говорячи коротко, се ті люди, слова чиї – гордість світу, а діла – ганьба народів.
Воістину, Ми засурмили у Сурму, що не що інше, як Моє Перо Слави, і ось людство зомліло перед ним, за винятком тих, кого Бог побажав звільнити на знак милості Своєї. Він є Господь щедрості, Старий Днями.
Промов: О сонме богословів! Невже висловлюєте ви осуд сьому Перу, яке одразу, як тільки підвищило воно свій пронизливий голос, приготувалось слухати царство мовлення, і перед чиїм могутнім і славетним закликом кожен інший заклик геть померк? Побійтеся Бога і не тримайтеся своїх пустих і порочних фантазій, а радше підіть за Тим, Хто прибув до вас, наділений незаперечними знаннями і непохитною рішучістю.
Славен будь Бог! Скарб людини – її дар мови, але Зганьблений сей зімкнув Уста Свої, бо безвірники причаїлися в засаді; заступництво, проте, надається Богом, Повелителем усіх світів. Воістину, на Нього покладаємо Ми сподівання Наші і Йому довірили всі справи. Для Нас і для всього сущого Він є Вседостатнім. Він Той, за Чиєю згодою і силою Чийого веління Денна Зоря верховної могутності яскраво запалала над видноколом світу. Благо тому, хто сприймає і визнає Істину, і лихо свавільним і безвірним.
З людьми мудрими Зганьблений поводився з незмінною прихильністю. Під мудрими маються на увазі ті, чиї знання не обмежуються лише словами і чиє життя було корисним і принесло невмирущі плоди. Обов’язок кожного – шанувати сі благословенні душі. Щасливі ті, що дотримуються Божих настанов; щасливі ті, що пізнали Істину; щасливі ті, що судять неупереджено в усіх справах і міцно тримаються Нитки Моєї непорушної Справедливості.
Люд Персії відвернувся від Того, Хто є Заступником і Помічником. Вони чіпляються за безглузді домисли слабоумних і заплуталися в них. Вони так твердо пристали до забобонів, що ніщо не здатне відірвати їх, крім могутньої десниці Бога – хай звеличується слава Його. Моли Всемогутнього, щоби перстами божественної сили Він скинув завіси, якими огорнуті різноманітні народи й племена, щоб здобули вони те, що сприяє безпеці, розвитку й поступуванню, і поспішили до незрівнянного Друга.
Бахаулла